4.11.2012
SK Slaný – Tatran Rakovník 3 : 2 ( 2 : 2 )
Sestava – Mareš(5) – Steibrecher(8),
Nykl(8), Eichler(8), Knotek(7), –
Beneš(6)(55´Dvořák(6)), Hansl(6), Kratochvíl(6)(70´Pustai(6)), Flégl(5)(46´Krampera(6) 79´Štěpánovský(6) ) –
Zábranský(8), Plevák(8)
Hodnocení: (od nejlepší 10 po
nejhorší 1)
Branky: 11´ Plevák,
21´a 51´ Zábranský
Jedenácté utkání a jedenáctá sestava. Do
utkání nenastoupil Kejmar, který si odnesl ze soustředění se školou teploty a lehké zranění znemožnilo Kramperovi
nastoupit od úvodního hvizdu. Těžký terén a přeháňky
přivítaly na našem hřišti třetí tým tabulky, který jde na postup. Od toho se
odvíjela sestava s defenzivní taktikou a rychlým přechodem do útoku. Našim
největším cílem bylo zastavit nebo otupit útočnou vozbu hostí, kteří mají
velice rychlé a důrazné útočníky. Trochu mne mrzela předzápasová rozcvička, která byla
oproti našim zvyklostem a povinnostem laxní a nebojím se říct odflinknutá. Jaký to byl rozdíl v porovnání se
soupeřem! Ještě štěstí, že jsme vše napravil
a začátek utkání nám neutekl, jak je našim zvykem.
To se odrazilo hned od prvních
minut, kdy jsme soupeře přehrávali a soupeř musel často sahat k tvrdé hře,
kterou rozhodčí pouštěl. V 11
minutě prošel obranou jako nůž máslem Honza
Plevák a naservíroval tutovku Davidovi
Zábranskému, který měl velkou smůlu a brankáře nepřekonal, ale
k odraženému míči se opět dostal důrazný Plevák
a svou šanci nepromarnil a míč uklidil za záda brankáře hostí – 1:0. Krásný začátek utkání. Stejně jsme
pokračovali v dalších minutách, tak jako brutálně pokračoval hostující tým
ve faulování. K překvapení všech se naši borci nezalekli a tvrdostí
v osobních soubojích se hostům vyrovnali, ba dokonce měli mnohdy navrch.
To je velká změna. Hrajeme technický fotbal, ale nebojíme se jít do tvrdých
soubojů a ještě je vyhráváme. Hrubkou na půlicí čáře jsme nabídli šanci hostům,
kteří překonali nejistého brankáře Mareše, ale náš dobře hrající předstoper Tomáš Eichler udělal drobnou chybu a bylo
srovnáno – 1:1. Škoda. Vše jsme napravili o pět minut
později. Soupeř nás přitlačil a my jsme měli velký problém udržet míč na našich
kopačkách. Přesto jsme ve 28 minutě zapresovali na půlce soupeře tak důrazně, že se k míči
dostal David Zábranský a krásným
blafákem nedal soupeřově brankáři ani tu nejmenší šanci – 2:1. Hra se odvíjela převážně kolem půlky, kdy souboj střídal souboj a proto museli hosté počítat zraněné hráče. Známá
pravda hovoří jasně s čím se zachází s tím
se taky schází. My jsme nezačali hrát od podlahy. Ale nenecháme se pokopat jako
před 14 dny. Oleje do ohně přilil dobře hrající Michal Nykl, který přejel
útočníka hostí. Z následné standartky soupeř
vyrovnal po chybě našeho brankáře, který centrovaný míč podběhl a soupeř
zavěsil. Stav 2:2 se již do konce
půlky nezměnil.
Místo
zraněného a nevýrazného Jardy Flégla nastoupil David Krampera, Ale ani on nevydržel do konce utkání. Zranění
kolene ho zastavilo v 80 minutě. Svoje si však odvedl. Úvod druhého
poločasu patřil opět nám. Kombinovali jsme, vytvářeli jsme si přečíslení a
v 51 minutě rozhodli utkání. Po
rychlé kombinaci od vlastní branky na dva doteky se do rychlého brejku řítil David Zábranský a opět se nemýlil – 3:2. Krásný fotbalový moment. Za tohoto
stavu soupeři nezbývalo než hru otevřít a hrát vabank. To se mu dařilo. Přes
unavenou střední zálohu, kdy Filip Hansl hraje ještě
futsal a Lukáš Kratochvíl byl po zranění, se soupeř tlačil do šancí. Díky
pozorné obraně dirigované Michalem Nyklem jsme vše zvládli. Pochvalu určitě
zaslouží oba krajní obránci, kteří ještě nedávno hráli za starší žáky a dneska patří
k oporám mužstva. Kde se může o svou postavu opřít Richard Knotek, to musí
svou píli a důrazem odbojovat Jakub Steinbrecher. Jen
tak dále. Velkou oporu má mužstvo v Davidu Zábranském, který umí dávat branky, ale taky zabojovat a
je příkladem pro všechny ve všech oblastech života. Velice příjemně překvapuje
Honza Plevák, který svým důrazem a houževnatostí
patří k nejlepším na hřišti. Velkou změnu lze pozorovat u Adama Beneše,
který se pomalu, ale jistě přizpůsobuje dorosteneckému fotbalu. Co mu stačilo u
žáků, to mu tady nestačí a musí přidat. Ale on to zvládá. Nesmíme zapomenout na
silnou lavičku. Ta je kolikrát rozhodující moment ve hře. Ve druhém poločase
jsme vystřídali čtyři hráče a hra se zlepšila. Tak to má být. Zbytek utkání
jsme zvládli a ještě jsme měli čtyři vyložené šance. Michal Dvořák spálil asi
tu největší. Nevadí, příště se povede. Není důležité vyhrát, ale zvítězit!!!
Kdo zná moji filozofii, ví že nehraji na vítězství,
ale na kombinační útočnou kolektivní a celoplošnou hru, ale když vítězství
pomáhá hráčům k lepším výkonům, vítězství skousnu. Co se dá dělat.
Trenér dorostu
Dr. Vladislav Liszok